Resync: Xenzai[NEF]
-I foregående avsnitt.: -Hva gjør du her?
Du burde være på kjøkkenet. Er ikke du den nye kokken?
Gi meg katalysatoren, mor.
Jeg skal ta katalysatoren og kreftene dine, Hiro.
Vi må finne Hiro Nakamura.
Vi finner ham aldri om vi ikke finner den pakken.
Utrolig at Hiro sitter fast i fortiden uten krefter.
-Katalysatoren er inni meg. -Fokuser energien din.
I teorien vil du fremkalle en kjemisk reaksjon.
Du skal vite hva du er med på her.
Stoffet vil forandre livet ditt på måter du ikke kan forestille deg.
Er du virkelig moren min?
Jeg er faren din.
Nei, det er du ikke.
Du er ingen morder, Peter. Det er jeg.
"Den sjette dagen skapte Gud mennesket i sitt bilde."
Nå er det opptil oss å finne ut av allting.
Rett, galt. Godt, ondt.
Vi er alle i stand til å bestemme hva som driver oss.
Så hvorfor velger noen uselviskhet, og hengir seg til noe større,-
-mens andre kun er egennyttige, og isolerer seg i sin egen verden?
Noen velger kjærlighet, ubesvart òg, mens andre drives av frykt og svik.
Noen ser sine valg som mørke beviser på Guds fravær, mens andre er edle.
Men til slutt.: godt, ondt, rett, galt. Vi velger aldri det vi trenger.
Det er den ultimate kosmiske spøken, den virkelige gaven som Gud etterlot.
-Å, Peter. Du gjorde det. -Jeg prøvde.
Det var Sylar.
Sylar, altså?
Det måtte slutte slik.
-Blandingen må ødelegges. -For sent, Pete.
-Soldatene våre injiseres nå. -Jeg vet du tror du gjør det rette,-
-men du har feil.
-Jeg skal stoppe pappas gale plan. -Det er ikke hans plan. Det er vår.
Hva prater du om?
Planen. Den er vår.
Vi skal alle gjøre verden til et bedre sted.
Si ikke at du har tenkt å stå i veien.
Du høres ut som ham.
Ja. Jeg lurer på hvor lang tid det vil ta før det er jeg som ligger her.
Husker du sist gang du holdt en pistol? Jeg skal fullføre dette.
Det lar jeg deg ikke gjøre.
Til slutt er du nødt til å velge side.
Enten er du med meg...
Pete...
Unnskyld.
Men du tar feil.
Blandingen er ferdig. Peter vil trenge hjelp.
Det er opp til oss å avslutte dette.
Herregud.
Arthur Petrelli er død.
-Nå må dere ikke dra til Pinehearst. -Sylar?
Ikke vær redd, Claire. Peter kunne ikke, så jeg gjorde det.
Akkurat som "mamma" ville.
Jeg vet jeg gjør deg kvalm...
...og skremmer deg. Du ser på meg som et monster,-
-men det var du som gjorde dette mot meg.
Og før natten er omme skal jeg bevise for dere,-
-en etter en, at dere er monstere alle sammen.
Akkurat som jeg.
Jeg vet hvor han sender fra.
Du har seks skudd. Pump mellom dem. Beskytt Angela.
Tenk på det.: Manlpulativ farmor, forsømmende far,-
-en mor som overgir sin egen datter.
Skurker alle sammen.
-Meredith, kom. -Du kan da ikke stoppe Sylar?
Jo, jeg tror det.
Han har evnen til å lege. Kjøre noe inn her, så kortslutter hjernen.
Og Claire...
Du og jeg er likere enn noen av dem. Vi kan ikke skades.
Jeg mener... bortsett fra av et knust hjerte.
-Det er vel det foreldre gir oss? -Vi er ikke like, ditt syke svin.
Det skal bli en fornøyelse å vise deg hvor feil du har.
Du jager ikke meg, Noah.
Jeg jager deg.
DEVEAUXS HUSTAK 16 ÅR TIDLIGERE
Due, hjelp meg. Jeg mistet formelen.
Jeg sviktet faren min. Jeg følger ikke lenger min skjebne.
Og nå prater jeg med en due.
-Jeg må redde Hiro. -Hva kan vel han råke ut for?
Han kan forandre nåtiden, for eksempel ved å dø.
Hva er det?
-Mohinder? -De har virkelig fått det fint her.
Dr Suresh?
-Du sa han ville være her. -Jeg trodde han var her.
Jeg må bli en tidsreisende. Du leser tanker,-
- og hun løperr fort! -Veldig fort.
-Suresh er nok i laben. -På Pinehearst? For farlig.
-Noen må hente ham. -Nei.
-Hun er virkelig rask. -Ja.
Tiden min er ute. lnfeksjonen har spredd seg til lungene.
Ved å gi meg selv evner tok jeg mitt eget liv.
Når jeg injiserer blandingen håper jeg å bli kurert.
Slipp den. Den er et våpen. Alt må ødelegges.
Livet mitt avhenger av dette.
Husker du da vi møttes? Du påsto at det fantes folk med evner.
-Du trodde meg ikke. -Nettopp.
Da jeg med egne øyne så hva det innebærer å være spesiell, mektig,-
-begjærte jeg det du hadde, og prøvde å gjenskape det.
-Var det verd det? Du ble et monster. -Derfor trenger jeg blandingen.
Denne injek...
Hva gjorde du? Hvor pokker er den?
Hevnens time har kommet. Rør deg, og jeg brenner bort trynet ditt.
-Slutt! Slutt! -Vent.
Vil du rive stedet? Vi også.
-Hvorfor hjelper dere meg? -Lager de blandingen,-
- er vi ikke spesielle lenger. -Velg rett side!
Tenk på alt det gode vi kan gjøre under din brors ledelse!
Han leder oss ikke lenger.
Sir?
-Hvor mange ble injisert? -Bare jeg.
Da du ikke kom tilbake ble miss Strauss urolig.
-Peter. Han må stoppes. -Skal bli, sir.
Jeg tar ham med...
Jeg venter til broren din har ødelagt blandingen.
-Jobber du for Peter? -Ja. Han er en av de gode nå.
-Hei! Fant du Suresh? -Jeg tok dette fra hånda hans.
-En dose. -Blandingen!
Nei! Dere skjønner hvor vilt dette er? Du vet ikke hvilken evne du får.
Du kan bli selvlysende, eller få et ekstra hode.
Matt. Du lurte alltid på hva folk syntes om deg. Nå er du tankeleser.
-Jeg ville løpe. Se hva som skjedde. -Men Suresh ble et misfoster.
Har du aldri trodd på noe, selv om alle andre rådet deg fra det?
Jo, det har jeg.
Hallo?
-Er du OK, Hiro? -Jeg savner mamma, kokken.
-Hvorfor er du så lei deg? -Jeg mislyktes med oppgaven mitt.
Mamma sa at gjør man det i dag, slipper man å tenke på det i morgen.
I dag.
Hiro, jeg trenger din hjelp.
Faren din har en lapp med sifre på.
-Jeg må finne den. -Du lurer meg opp i stry.
Tenk på hva moren din ville sagt.
Hiro, du kan redde morgendagen.
-Den er død. -Det overrasker deg vel ikke?
Han har låst oss inne.
Du gir ham bare det han vil ha.
Et oppmerksomhetssykt barn får et utbrudd.
Jeg gir ham gjerne ris.
Det fins en måte å stoppe dette på.
Vil du være agent må du gjøre vanskelige valg, akkurat som pappa.
Og du er jo faktisk akkurat som pappaen din.
OK, jeg lar pappa, deg og bio-mamma-
-dra herfra, og leve lykkelig alle sine dager.
Du trenger bare ta hagla, holde den mot Angelas hode,-
-og trykke av.
Er hun engang verd å beskytte? Hun ville sprenge New York City.
Hun overbeviste meg om at jeg hadde en familie, før hun det fra meg.
Men hvis du vil holde henne i live, kan du jo gi meg pappa.
-Hvorfor gjør du dette? -Spør faren din-
-hva han og Elle utsatte meg for.
Jeg kunne ha vært et null, i stedet for å bli et monster.
Nå er Elle død. Snart er kanskje faren din det også.
Det er ditt valg, eller din feil.
Du trenger bare kvitte deg med Angela.
Skader du ham sverger jeg at jeg skal finne deg og drepe deg.
Fra heiajente til morder. Hvem er monsteret nå?
Du.
-Er du gal? -Vi trenger hjelp.
Ja, men disse folkene vil også drepe oss.
Hei, Meredith. Jeg visste vi ville møtes igjen, men ikke så snart.
Hør her: Sylar er i bygningen. Den som dreper ham slippes fri.
Hva hindrer oss i å flykte ved første mulighet?
Sylar. Vi er innelåst med ham.
Få opp farten, nå.
De er sjanseløse.
Tenk nå, Meredith. Hva trenger man får å fange en hai?
Er de åte?
Du vet vel at blandingen er lettantennelig?
Og? Jeg kan ikke bli brent.
Peter, da? Er du villig til å ofre ham også?
Dette er dine medsammensvorne: Banditter, mordere.
Hva gjør det deg til?
-Du trengte ikke gjøre det der. -Nå går det dobbelt så fort.
Hva skjedde?
-Har jeg evner? -Du besvimer veldig bra.
-Var det til ingen nytte? -Gjør et forsøk.
-Jeg behersker tid og rom. -Bra.
Jeg behersker tid og rom.
-Jeg behersker... -Gjør som Hiro.
-Han kniper øynene sammen. -God idé.
Gjør det forsiktig, så du ikke havner i steinalderen.
Knip forsiktig.
-Ikke så forsiktig. -Ta i litt mer.
Vi kommer aldri til å redde Hiro!
Hva var det der?
Jeg vet ikke, men det var ingen tidsreise.
Det sies at adrenalin kan få i gang et dødt hjerte.
Meredith er min.
Min til å elske...
...min til å drepe.
Tror du virkelig du kan kontrollere meg?
En ting til...
Hva i helvete?
Hva skjedde?
Hold deg unna!
-Jeg kan ikke kontrollere ilden min. -Gjorde Sylar dette?
Han pumpet adrenalin inn i meg. Jeg kan ikke holde den. Stikk!
Den er skuddsikker, som du husker.
Sånn hun holder på, vil du trenge kulen jeg etterlot til deg.
Det burde ikke være så vanskelig for deg.
La meg spørre deg om noe:
Når dette er over, og Meredith ligger død med en kule mellom øynene,-
-hvilken løgn vil du da dra for Claire?
Ditt liv eller hennes, Noah.
Du hjalp til å gjøre meg til den jeg er.
Jeg ville bare gjengjelde tjensten.
Du har satset på feil hest.
Alle heier på Peter, men han taper hver gang.
Så derfor er du her, mens han vinner der nede.
"Vinner"? De som har tro på broren min blir alltid skuffet.
-Du hater ham virkelig. -Jeg synes synd på ham.
Hvorfor er du så redd, da? Frykter du at han vil stoppe deg?
Jeg er ikke redd for noen.
Har du savnet meg?
Jøss!
-Forsiktig. -Kan du slutte å gjøre det der?
-Prøv! -Jeg kan ikke kontrollere det!
-Det går bra. -Hva skjedde?
Det var som en eksplosjon i hodet. Jeg hørte tankene fra alle i byen.
-Hva gjorde du? -Jeg gjorde ingenting!
Matt!
-Det går bra. Det er over. -Hva skjedde?
Det var som en eksplosjon i hodet. Jeg hørte tankene fra alle i byen.
-Hva gjorde du? -Jeg gjorde ingenting!
Daphne!
Hvor tok du veien?
Jeg vet ikke.
Jeg var der ute, men jeg så meg selv her inne.
Og du var der. Og du var der.
Jeg tror jeg reiste bakover i tid.
-Vi må redde dem! -Han viste det så vi skal dra dit.
Det blåser jeg i.
Kom nå.
-Hvor er Angela? -Du ville ikke velge,-
-så jeg måtte høyne innsatsen.
Redde pappa...
-Eller blir det bestemor? -Slipp meg.
Hvorfor spiller du? Du kommer jo til å velge faren din.
Tross alle hans løgner og tross at han forsømte deg.
Hva sier det om deg, Claire?
Sånn er det med sannheten, Claire.
Den svir som pokker.
-Pappa! -Gå til kodelåsen! Slå inn 2-9-2-9-7!
2-9...
Sylar rev det ut!
-Det må finnes en annen måte. -Jeg holder ikke ut stort lenger.
OK, Meredith...
Ta så mye varme du kan i hendene,-
-og press håndflatene mot glasset!
OK, bra! Vekk fra glaset! Du også, Claire! Vekk!
Herregud. Det funket ikke.
Unna, begge to.
Claire!
-Bli med meg. -Gi meg et liten øyeblikk.
Gå nå. Stans Sylar.
Jeg kommer tilbake og henter deg.
-Du må bort. -Vi må stanse Peter.
-Dette kan fortsatt benektes. -Tuller du?
Jeg kan fordreie alt. Dette må ikke kobles til deg.
Vi trenger bare dokumentet med formelen. Da kan vi begynne på nytt.
Nytt spill, våre regler.
-Jeg kan ikke stikke av, Tracy. -Jeg er bare realistisk.
Det var derfor du ansatte meg.
I så fall er du avskjediget.
Hvordan kan jeg reise i tiden?
Han ga meg støt, og hørte tanker tusen ganger høyere.
Daphne fikk støt og ble tusen ganger raskere. Kraften din lader.
Å bli raskere gjør ikke at jeg kan reise i tid. Eller?
-Jo, ifølge Einstein. -Rom-tid-kontinuum!
Overgår man lysets hastighet, reiser man i tiden.
-Hvordan vet du så mye om Einstein? -Jeg fulgte med på videregående.
Hvis jeg kan overlade andres krefter, har jeg altså en evne. Jippi!
Hvis du gir meg støt mens jeg løper, kan vi kanskje reise 16 år tilbake?
Vent! Tenk om du havner i middel- alderen, eller strømmen tar slutt.
Vi er straks tilbake.
Hva gjør dere to her inne?
-Sønnen din og jeg lekte. -Du er ferdig for kvelden.
-Det er sent. Ta på deg pyjamas. -Pappa...
Hiro, gå og legg deg! Får jeg prate litt med deg?
Tyv.
Vent. Jeg kan forklare. På en måte...
Hvem er du?
-Hvordan åpnet du pengeskapet? -Jeg så kombinasjonen.
Gi meg den lappen!
Før du dør får du én sjanse til å forklare deg.
Ødelegges denne i kveld, kan den aldri brukes igjen.
-Noen gang. Noensinne. -Gi meg den! Jeg er formelens vokter.
-Du fant ham! -Ja. Det funket!
-Hva skjedde? Hvordan? -Jeg har krefter nå. Jeg reddet deg.
Jeg skulle rive opp formelen. Kunne du ikke ha kommet senere?
Jeg skal aldri redde livet ditt igjen.
Formelen må ødelegges.
Jeg vet hvor den er. Jeg stjal den fra Arthur Petrelli.
Nemesis, du har sjansen til å gjøre opp for fortiden din. Jeg òg.
Før meg til den.
Han har rett.
Stikk av sted! Gå og vær en helt...heltinne.
Straks tilbake.
Stopp! Vi skal hente formelen.
-Hvem er du? -Hiro Nakamura.
Det er min plikt å ødelegge den!
Beklager. Jeg har planer for denne lappen, Pikachu.
Unnskyld meg.
På tide å stikke.
Flint, hjelp meg med denne.
OK.
Det var det siste. Endelig.
-Nå sprenger jeg dette stedet. -Vent! Vi må få ut alle.
-Broren min er her fortsatt. -Jeg driter i broren din.
Og deg.
-Du såret meg, Peter. -Slutt!
-Ditt rasshøl! -Nei, Nathan!
Så du drepte Arthur?
Det gjorde jeg jammen.
Da reddet du verden.
Jeg hadde rett om deg hele tiden. Du er en helt.
-Jeg tror ikke det. -Du tar feil.
Jeg ønsket alltid dette for deg. Jeg drømte om det.
Nå når Arthur er død kan ingen stanse deg eller utnytte deg.
Utenom deg.
Gabriel, jeg brydde meg om deg.
Jeg ga deg kjærlighet, veiledning, alt en mor...
Du er ikke moren min.
Er du det?
Jeg føler det om du lyver.
Nei, det er jeg ikke.
En kort stund ønsket jeg at du var det.
-Hvorfor gjorde du det? -Det sa jeg.
Sønnene mine har skuffet meg stort. Jeg ville ha en sjanse til.
En sjanse til å gi den kjærligheten bare en mor kan gi.
Det der er en løgn.
Jeg sa jo at jeg føler det.
Jeg ville du skulle jobbe for Selskapet. Jeg trengte evnene dine.
Så du på meg som en helt?
Nei.
Som en morder, et monster.
Du var defekt, svak, føyelig...
En jeg kunne manipulere, for det er det jeg gjør. Du har rett.
Jeg er også et monster.
Fins det godhet i denne verdenen? Ikke fortell meg at vi er like!
Jeg vet hvem foreldrene dine er.
-Du snakker sant. -Foreldrene dine var ikke ordinære.
Hvem er jeg, da?
Dreper du meg, får du aldri rede på det.
Fortell meg.
Jeg vil vite sannheten!
Claire...
-Vi må stikke nå. -Vi må ta med Angela.
-Mamma! -Claire!
-Nei! Hva gjør du her? -Jeg sa jo at jeg skulle hente deg.
Hele bygningen brenner opp. Vi blir levende begravd.
-Stikk herfra! -Vi må ut.
Dere må ut!
-Jeg elsker deg, mamma. -Løp! Herregud!
Løp!
Du fløy! Det der var deg, ikke meg!
-Du tok blandingen! Alt du er imot! -Jeg hadde ikke noe valg.
Hvorfor reddet du meg? Hvorfor?
Fordi du er broren min, og jeg elsker deg.
Det hadde ikke jeg gjort.
Nathan... Nathan!
Det fins godt og vondt,-
-rett og galt,-
-helter og skurker.
Og velsignes man med visdom,-
-vil man i sprekkene imellom dem kunne se lyset som siver ut.
Vi venter i stillhet, i øyeblikkene der ting blir begripelige,-
-når meningsløs eksistens gir mening,-
-og formålet vårt åpenbarer seg.
Klarer vi å være ærlige,-
-vil det vi finner der være speilbildet vårt,-
-som vitner om livets dualitet.:
At vi alle er i stand til å omfavne både lys og mørke,-
-godt og ondt, til noe, eller alt.
Og skjebnen, som alltid kommer oss i møte,-
-kan omdirigeres av valgene vi gjør,-
-av kjærligheten vi holder fast ved, og løftene vi holder.
SLUTTEN AV DEL TRE
DEL FIRE "RØMLINGER"
Vår eneste gjenstående mulighet er å trekke inn USAs regjering.
Så alle disse menneskene har evner?
De, og fler. Mange fler.
Man må ikke glemme hvor farlige de kan bli.
Jeg hadde en løsning. Den mislyktes.
Alt står der, alle nødvendige beviser.
Hva ber egentlig om her?
At de plasseres et sted der de ikke utgjør noen fare.
OK, senator. Du skal få det du trenger.
Takk, herr president.
Resync: Xenzai[NEF]
Fortsettelse følger...
Tekst: Nicolai Herzog www.broadcasttext.com